I oldtiden lå landet dækket af skove,
... hvor, siden tidernes morgen, boede gudernes ånder.
Dengang levede mennesket og bæsterne i harmoni...
... men som tiden gik, blev det meste af den mægtige skov ødelagt.
De der forblev tilbage, blev vogtet af gigantiske bæster...
... der skyldte deres loyalitet til den Store Skovånd.
For dette var en tid, hvor guder og dæmoner herskede.
Yakul! Kom nu, knægt.
Piger! Ashitaka!
Der foregår noget mærkeligt. Du må skynde dig.
Den kloge kone vil have, at alle vender tilbage til landsbyen med det samme.
Vi kommer lige fra Ji-san. Så han noget?
Ja, i skoven. Der er noget galt. Alle fuglene er væk.
Og også dyrene.
Jeg tager over til vagttårnet og tjekker med Ji-san.
I tre skal ile hjem, og skynd jer nu. Okay.
Vær forsigtig!
Der er noget.
Ji-san, så du det også? Det gjorde jeg. Det er ikke menneskeligt.
Den kloge kone kalder alle tilbage til landsbyen.
Der. Se.
Det er en eller anden form for dæmon! En dæmon?
Løb, Yakul! Løb!
Den er på vej mod landsbyen. Jeg bliver nød til at standse den.
Prins Ashitaka, vent! Vær forsigtig!
Den er forbandet! Lad den ikke røre ved dig!
Her, Yakul!
Dæmp dit raseri, oh store herre!
Hvad end du er, Gud eller dæmon, vær sød og lade os være i fred!
Monsteret! Kom nu!
Vend om! Vær sød! Lad vores landsby være i fred!
Stop! Vær sød! Stop!
Rejs dig!
Løb! Kom nu! Skynd jer!
Han dræbte den! Ashitaka!
Hent den kloge kone! Sluk ikke ilden endnu.
Ashitaka!
Er du ok?
Kaya, rør ikke ved det. Såret er ondsindet. Prinsen er kommet til skade.
Hvor er den kloge kone? Her kommer hun!
I skal holde jer fra ham, alle sammen. Alle, hold jer tilbage.
Hvad skal vi gøre?
Tag dette og hæld det ud over hans sår, mit barn - langsomt.
Åh navnløse Gud af vrede og had...
Jeg bukker mig for dig.
Der vil blive rejst en gravhøj og udført begravelsesritualer på denne jord, hvor du er falden.
Gå bort i fred og nær ikke had til os.
Modbydelige små skabninger...
... snart vil I alle sammen føle mit had...
... og lide som jeg har lidt.
Jeg frygter, at det ser meget dårligt ud.
Stenene fortæller mig, at orneguden kommer langt vestfra.
Han bar en form for gift i sig, der drev ham til vanvid.
Et giftigt had, der fortærede hans hjerte og kød...
... og forvandlede ham til et dæmonmonster.
Prins Ashitaka? Ja?
Hvis alle din højre arm.
Hvad betyder det?
Min prins, er du parat til at kende...
... den skæbne som stenene har forudsagt for dig?
Ja, jeg var parat fra det øjeblik, jeg lod min pil flyve afsted.
Mmm.
Infektionen vil sprede sig gennem hele din krop, både knogler og kød.
Den vil forårsage dig stor smerte, og derefter slå dig ihjel.
Er der ingen måde, vi kan standse den?
Prinsen blev såret, da han forsvarede vores landsby og vores liv!
Sidder vi bare her og ser til, mens han dør?
Du kan ikke ændre din skæbne, min prins.
Men kan du rejse dig og møde den, hvis du vil.
Se her.
Denne jernkugle blev fundet i ornens krop.
Det er er den, der sårede ham så voldsomt.
Den knuste hans knogler og brændte sig dybt ind i ham.
Det er, hvad der forvandlede ham til en dæmon.
Der er ondskab på spil i landet mod vest, Prins Ashitaka.
Det er din skæbne at tage derhen...
... og se, hvad du kan se med øjne, der ikke er overskygget af had.
Måske vil du finde en måde at ophæve forbandelsen.
Forstår du? Ja.
Vi er de sidste af Emishi folket.
Det er 500 år siden kejseren tilintetgjorde vores stamme...
... og drev de sidste efterkommere af vores folk mod øst.
Nogle lykkedes det at overleve her i alle disse år...
... men vores stammes blod er blevet tyndere og svagere med hver generation.
Nu skal vores sidste prins klippe håret af og forlade os...
... for aldrig at vende tilbage?
Nogen gange tror jeg guderne griner af os.
Vores love forbyder os at se dig tage afsted, Ashitaka.
Uanset hvad der sker nu, er du død for os, for altid.
Farvel.
Ashitaka! Kaya, hvad laver du her?
Du ved det er forbudt.
Tror du, jeg tager mig af det?
Jeg kom for at give dig denne, så du ikke glemmer din lillesøster.
Din krystal dolk. Kaya, den kan jeg ikke tage imod.
Vær sød og tag den med dig, bror, for at forsvare dig.
Du skal tage den med. Jeg vil gerne have du har den, så du ikke... glemmer.
Kaya, du ved, jeg aldrig kunne glemme dig.
En kamp?
Nej. En massakre.
Hvor skal du hen? Kom tilbage din kujon!
De er ubevæbnede! Ryk ind!
Se! Deroppe på bakken!
Det er en kriger! Godt! Hans hoved er mit!
Du der! Stop!
Min arm! Hvad sker der med mig? Stop ham!
Skynd jer! Stop ham inden han slipper væk!
Lad mig komme forbi! Jeg advarer jer!
En dæmon.
Mærket vokser.
Se derovre. Hvem er det?
Jeg har aldrig set ham før. Sælger du suppe eller æselpis?
Mor! Se!
Der er han nu.
Jeg ville ikke komme for tæt på ham.
Er det nok? Hey. Prøver du at snyde?
Dette er ikke penge. Giv mig min ris tilbage, din lille tyv.
Undskyld, må jeg se på den? Vær så god.
Mmm? Min Gud!
Men dette er en klump ren guld, din skøre kvinde!
Men hvis det er penge du vil have, så betaler jeg for risen og tager imod klumpen.
Hvad siger du?
Mit gode folk, er der en penge veksler, der kan fortælle os, hvor meget den er værd?
Nej? Okay.
Nu er jeg blot en munk, men jeg vil sige mindst 3 sække ris.
Det er rigtigt, måske mere. Hey vent et øjeblik. Hvor skal du hen?
Hvor skal du hen? Giv mig mit guld!
Hey! Du kan ikke bare styrte væk nu.
Vi har kun lige mødt hinanden.
Vi har din ris, og alt er fint.
Du er en mand af få ord. Det forstår jeg.
Tænk end ikke på at takke mig. Det var mig en glæde.
Faktisk skulle jeg takke dig.
Ser du, jeg var fanget i den kamp. Jeg så, hvad du gjorde ved de samuraier.
Du kæmper som en dæmon. Hvor har du lært at slås på den måde?
Jeg kan se, du har bemærket, at vi bliver forfulgt.
Det er, hvad der sker, når man vifter om sig med den guldklump.
De venter, til vi er faldet i søvn, så skærer de halsen over på os.
Hvad siger du til, at vi giver dem en lille demonstration af...
...hvor hurtigt vi kan løbe, hva?
Så dæmon monsteret viste sig at være en gigantisk orne.
Jeg fulgte dens spor vestpå gennem bjergene...
... til der, hvor samuraierne angreb de landsbyboere.
Men så... Slap den fra dig. Sådan er livet.
Ser du stedet her?
Da jeg var her for få år siden, var det en yndig lille landsby.
Men så må der have været en oversvømmelse...
... et jordskred eller en ildebrand.
Det eneste sikre er, at alle er døde.
I disse dage er der vrede ånder omkring os...
... døde i krig, af sygdom, sult.
Og ingen tager sig af det.
Så du fortæller, at du er underlagt en forbandelse?
Hvad så? Det er hele den forbandede verden.
Mmm! Ahh!
Det var forkert af mig at kæmpe i den landsby,
To mænd er døde pga. mig.
Samurai bøller. Nogen gange vinder man, andre gange taber man.
Ræk mig din skål. Min pointe er, at alle dør, knægt. Nogen nu, andre senere.
Fra bordelpige til Kejser.
Jeg har hørt, at Kejseren har lovet...
... et helt bjerg af guld, til den, der han få ham til at leve for evigt.
Smuk skål. Jeg har set én lignende tidligere.
Har du nogensinde hørt om Emishi folket? Det siges de rider på røde elsdyr.
De bruger også pilespidser af sten, ligesom dig.
Naturligvis blev de alle udryddet for over 500 år siden.
Bekymr dig ikke. Jeg fortæller ikke nogen, hvor du kommer fra.
Uanset hvad, så har jeg meget vigtigere ting at tage mig af.
Er du stødt på noget lignende før?
Aldrig.
Den kom fra kæmpe ornen. Den var indeni ham.
Jeg er sikker på. at det var denne lille jernkugle, der slog ham ihjel.
Der er et sted højt oppe i bjergene, langt vestpå.
Det er der, skovens ånder opholder sig, og det er et farligt sted for mennesker.
At gå derind er den sikre død. Skovens ånder?
Jeg er blevet fortalt, at bæsterne der, alle er monstre...
...ligesom de var ved tidens oprindelse.
Vi ses der, min ven. Mmm.
Hyah! Flyt jer! Hyah!
Hyah! Kom nu! Pas på lasten!
Skub ham! Hyah! Ha!
Jo hurtigere vi bringer risen hjem, des hurtigere spiser vi. Lad os komme afsted!
De kommer denne vej! Ulve!
Lad ikke oksen gå i panik. Forhold jer roligt. Indtag jeres positioner!
Hold pulveret tørt.
Vær sikker på at vente indtil, de kommer indenfor rækkevidde!
Klar! Og Fyr! Fyr!
De slipper væk! Fyr!
Anden runde! Fyr! Fyr!
Var det alt? De var ikke så store.
De var bare unger. Vent til du ser deres mor.
Hvor er de?
Det er Moro!
Kom nu.
Ha, ha! Vi dræbte hende!
Du glemmer, at hun er en gud. Der skal mere til.
Hun fik helt sikkert ødelagt en del. Vi flytter ud nu.
Hvad med de mænd, hun skubbede udover kløften?
De er døde. Lad os få de levende hjem.
Han trækker stadig vejret.
Hold ud.
Hva?
Mit navn er Ashitaka!
Jeg har rejst langt fra lande mod øst.
Er I oldtidens guder, er jeg endelig kommet til Skovåndens rige?
Tag væk.
En kodama! Jeg troede aldrig, jeg skulle møde en af dem her.
Åh, nej, nej, nej, nej!
Rolig. Du ønsker ikke at forværre din skader, vel?
Han er en træånd. Han bringer lykke.
Det er et tegn på, at denne skov er sund.
Men de vil lede deres herre og mester direkte hen til os.
Hvem mener du? Mener du de ulve, jeg lige så?
Nej, jeg mener et rigtigt monster, som et kæmpe hjort...
Bortset fra, de siger, den nogen gange har et menneskeansigt, og så om natten, siger de AHHH!
Hvor blev den af?
Se! Forstærkninger! Vi er fortabt!
Åh, nej!
Hvis Yakul ikke er bange, så har vi intet at frygte her.
Vil du være så venlig, at lade os passere gennem din skov, lille ven?
Sir, Jeg synes virkelig, vi skal vende om nu.
Har jeg nævnt, at intet menneske nogensinde er kommet gennem skoven i live?
Der er en dejlig sti tilbage ved floden.
Strømmen er for hurtig til, at vi kan komme over...
... og din vens skader er rigtig slemme.
Hvis vi ikke snart, får ham med tilbage, har han ikke en chance.
Hey lille ven, viser du os vejen, eller får du os til at fare mere vild?
Vær nu sød Sir, jeg er temmelig sikker på...
... at de ikke prøver at hjælpe os med at komme hjem.
Åh, min gud! Der er tusindvis af dem.
Se der. Det må være deres mor, det fine gamle træ.
Åh, dette sted er magisk.
Sporerne fra ulvene og den pige, der var sammen med dem.
Det må være her de fire bor.
Sir, jeg tror måske, vi er drejet forkert et sted.
Dette er et sted for guder og dæmoner.
Jeg tror vi er i sikkerhed. Lad os hvile lidt.
Flere spor?
Hvad end, der har lavet dem, er de lavet for nylig.
Sir! Hvad sker der? Er du ok?
Øh, sir, hvad skete der lige?
Du blev pludselig hvid som et lagen.
Jeg advarede dig mod dette sted. Her.
Så du noget før? Så hvad?
Glem det.
Hold ud lidt endnu. Du er næsten hjemme.
Jeg fejlede hende.
Den er væk...
...hvad det end var.
Det er mærkeligt. Pludselig føles han slet ikke tung.
Min arm! Den gør ikke ondt!
Den er helet! Nej, den er stadig brækket.
Sir, du havde ret. Vi nåede hjem, præcis som du sagde!
Det er en fæstning.
Det er Lady Eboshis Jernby. Vi laver jern her fra malmen i sandet.
Hey der! Hello, det er mig!
Se der! Hallo!
Nogen kommer ud af skoven. Er det ulvepigen?
Se! det er mig! Kohroku, oksekusken!
Det er Kohroku! Han er i live! Kohroku er i live!
Det er sandt! Kohroku er stadig i live! Lad os gå hen og se!
Stille! Hold op med at larme!
Jeg prøver at tælle disse her konti , så hold kæft!
Har du ikke hørt det? Kohroku er vendt tilbage fra de døde!
Hvad?
Der er de! Der er han!
Det er rigtigt.
Det er utroligt. Hvor er de andre, Kohroku?
Ja, er min søn med dig?
Øh. Jeg er bange for, at vi er de eneste, der klarede den.
Det er aldrig vagterne, der dør.
Flyt jer.
Manden i det mærkelige kostume, sir? Hvem tror du, han kan være?
Han er tydeligvis en fremmed.
Vær forsigtige. Lyt til mig alle sammen!
Den fremmede reddede vores liv. Han bar riffelmanden hele vejen hertil.
I burde være taknemmelige for ham. Av! Hey, pas på armen.
Sir.
Stop lige der.
Jeg er yderst taknemmelig for, at du har bragt disse mænd hjem til os, fremmede...
... men et eller andet virker suspekt.
I kom tilbage næsten lige så hurtigt som os og gennem den forbudte skov.
Og dertil kommer, at du gjorde det med to svært skadede mænd...
... og du vil have mig til at tro, at du... Kohroku! Kohroku!
Du er i live! Toki, min elskede!
Hmm?
Det er fantastisk! Hvordan skal du kunne køre oksekæren helt forslået og kvæstet?
Men min lille blomst... Du skræmte mig halvt til døde!
Du skal ikke kalde mig "lille blomst". Jeg ville ønske ulvene havde spist dig.
Så kunne jeg måske have fundet mig en rigtig husbond!
Søde, kan vi diskutere det her senere?
Toki, gem dine søde ligegyldigheder til senere.
Og hvad dig angår, Gonza, en fin kaptajn for vagterne...
... du spankulerer rundt og viser altid din magt, når først faren er drevet over.
Du laver aldrig noget arbejde her.
Det er ikke fair og usandt.
Tak fremmede. Min husbond er en idiot, men jeg er glad for, at han er i god behold.
Det er en lettelse.
Jeg var begyndt at tro, jeg havde begået en fejl ved at bringe ham hjem.
Hør, hvorfor tager du ikke masken af? Jeg tør vædde på, at du er rigtig flot.
Gonza!
Bring den fremmede til mig senere.
Jeg vil gerne takke ham personligt.
Kohroku. Øh, ja?
Jeg er glad for at du er hjemme, og jeg undskylder. Øh, okay.
Åh-åh, min frue, du burde virkelig ikke fortælle ham den slags ting.
Hvis du er for sød ved ham, så tramper han hen over dig.
Jeg håber også du vil tilgive mig, Toki.
Det var min skyld. Jeg skulle aldrig have ladet det ske.
Åh, det er okay. Min frue, hvis du ikke havde været der...
.. havde ulvene spist alle sammen, og så skulle vi alle have fundet nye mænd.
Få hvilt dig, rejsende. Jeg ser dig i aften.
Åh, hey. Du er ikke flot, du er pragtfuld!
Træk!
Her! I ved, de var nød til at slås med ulvene for at kunne få risen frem.
Bare del det ud!
Er han der? Der er han!
Hvor er han? Derovre bagved.
Toki havde ret. Han er flot.
Ja, ikke dårlig. Men han er så ung!
Det har da aldrig standset dig tidligere.
Stille derude! Vi har mistet nogle gode mænd i dag.
Ja, der er masser af flotte mænd herinde, skat!
Jeg har set køer, der så bedre ud.
Hør her, fremmede. Hvorfor kommer du ikke over til os?
Du gider da ikke være her i denne stinkende gamle lade.
Hør, kvinde! Vi risikerede vores liv for at bringe jer risen...
... I spiser alle i aften, så pas på, hvad I siger.
Og hvem fremstillede det jern, der betalte for risen, hva´? Fortæl mig det.
Ja, vi blæser med de bælge, mens I svin ligger i sengen.
Faktisk, hvis det ikke er for besværligt, ville jeg gerne se, hvor I arbejder.
Vil du? Vi bliver nød til at gøre noget ud af vores make-up i aften.
Lån mig din læbestift.
Vi ses senere. Glem det nu ikke.
Vi venter på dig.
Det er bedst ikke at give dem nogen opmærksomhed, du ved.
Lady Eboshi forkæler dem alt for meget. Det er derfor, de er sådan.
Man siger ellers, at glade kvinder giver en glad landsby.
Glade? Ha! De kvinder, der arbejder her?
Den slags kvinder. Det er en skændsel. De vanhelliger jernet.
Lady Eboshi tager rundt og opkøber kontrakten på alle de...
...bordel piger, hun kan finde.
Milady har et godt hjerte, det er det hele.
Og du har ris på kinden, gamle mand.
Det er sandt. Alt er vendt op og ned siden, hun dukkede op.
Det er sandt. Hun er ikke engang bange for guderne, den kvinde.
Du skulle have set den måde hun håndterede Nago på. Har jeg ret?
Hvem er Nago? Hvem er Nago? Kæmpe orneguden.
Han plejede at herske over hele denne skov.
Vi kunne ikke engang komme i tæt på bjergene med ham i nærheden.
Intet andet at foretage sig, end at sidde på vores bagdele i månedsvis...
... stirrende på en gruppe vrede orner. Mm-hmm.
Ser du, jernet i sandet under denne by er alt sammen blevet gravet op.
Så forsøgte vi at få fat i jernet under bjerget. Men det ville Nago ikke tillade.
Problemet var, at inden vi kunne grave efter jernet...
...var vi nød til at rive skoven ned, og det gjorde ornen vred.
Han føler ingen smerte.
Så en dag dukkede Lady Eboshi op med hendes krigere og rifler.
Unge mand, hvad er der galt?
Gør det ondt i din arm?
Nej, jeg tænkte bare på orneguden.
Jeg tænkte på, hvordan han må være død fuld af had.
Tilgiv mig for at have ladet dig vente, fremmede.
Det er godt jern.
Vi var ved at være bagud med morgendagens forsendelse.
Lad os hvile os.
Fortæl det til de andre. Ja, frue.
Nogen tror, du enten er en spion for Ulvepigen...
eller for Lord Asona og hans samuraier.
Der er mange mennesker derude med deres øjne på jernet.
Hvorfor er du her? Hvis det er i orden, at jeg spørger?
Jeg vil tro, du genkender denne.
Det knuste knoglerne på en kæmpe orne...
... fik hans kød til at rådne og forvandlede ham til et monster.
Jeg kæmpede mod ham, og for det blev jeg forbandet med dette mærke på min arm...
... og det vil snart slå mig ihjel.
Hvor kommer du fra? Jeg har aldrig set en rød elg som dig før.
Jeg er rejst en meget lang vej. Mere kan jeg ikke fortælle dig.
Besvar min frues spørgsmål eller jeg skærer dig midt over.
Hvad planlægger du at gøre? Nøjagtig hvorfor er du her?
For at se med øjne, der ikke er formørket af had.
" Øjne, der ikke er formørket?"
Det forklarer det.
Kom. Jeg skal vise dig alle mine hemmeligheder.
Er det klogt, min frue? Gonza, tag over for mig.
Åh.
Dette er min have. Ingen af folkene fra byen tør komme her.
Følg efter mig, hvis du vil lære min hemmelighed at kende.
God aften.
VI er lige blevet færdige med den, min frue.
Den er stadig for tung.
Måske hvis du ikke holdt den så forsigtigt?
Min frue, hvis vi laver dem lettere, falder de fra hinanden.
Jeg stoler på, at I finder en løsning.
De er ikke til mig. De er til de andre kvinder her.
Det vil blive et særsyn.
Dette er den seneste riffel, jeg har bedt disse mennesker designe.
Dem vi tog med hertil, viste sig at være for tunge.
Disse vil dræbe skovmonstre og gennembore den tykkeste samurai rustning.
Du må hellere passe på, unge mand. Lady Eboshi ønsker at herske over hele verden.
Jeg er ked af, at jeg må presse jer alle så hårdt.
Jeg får sendt vin ned senere. Åh, det vil være dejligt.
Først stjæler du ornens skov fra den, og siden forvandler du ham til en dæmon.
Nu fremstiller du endnu mere dødelige våben!
Hvor meget mere had og smerte, tror du vi har brug for?
Ja, det var mig, der skød ornen, og jeg beklager, at du lider.
Det er jeg virkelig.
Den hjernedøde gris. Jeg er den, han burde have forbandet, ikke dig.
Nej! Nej!
Ønsker din højre hånd af dræbe mig nu, Ashitaka?
Hvis det kunne ophæve forbandelsen, ville jeg lade den flænge dig stykker.
Men selv det ville ikke gøre en ende på drabene nu, vel?
Nej, det ville det ikke. Den må dræbe os alle for at få fred.
Min frue, Osa ønsker at sige noget.
Tilgiv mig, min frue.
Du må ikke tage let på drengens styrke.
Unge mand, som du ved jeg, hvordan vrede føles...
... og sorg og hjælpeløshed. Men...
...du må ikke hævne dig på Lady Eboshi.
Hun er den eneste, der så os som mennesker.
Vi er spedalske. Verden hader og frygter os.
Men hun, hun tog os til sig, vaskede vores rådnende kød og gav os bandager på.
Osa?
Livet er lidelse.
Det er hårdt. Verden er forbandet...
... men alligevel finder du begrundelser for at blive ved med at leve.
Jeg er ked af det. Jeg giver ingen mening.
Åh, de bliver ved med at vende tilbage.
Hver aften er de ude og plante træer...
... de forsøger at forvandle bjerget til skov igen.
Bliv her. Hjælp mig med at dræbe skovånden, Ashitaka.
Ville du gøre det? Dræbe selve hjertet af skoven?
Uden den oldtidsgud ville dyrene ikke være andet end dumme bæster igen.
Når skoven er blevet ryddet og ulvene udslettet...
... vil dette trøstesløse sted blive det rigeste land i verden...
... og Prinsesse Mononoke vil blive menneskelig.
Prinsesse Mononoke?
Prinsessen af de onde ånder, bæster og oldtidens guder.
Ulven stjal hendes sjæl, og nu lever hun for at dræbe mig.
Legenden fortæller, at blodet fra Den Store Skovånd kan hele alting.
Måske kunne det helbrede mine stakkels spedalske.
Kan måske endda ophæve din forbandelse, Ashitaka?
Min frue! Hvordan føles den der for dig? Bedre?
Glat som silke, perfekt til at herske over verden.
Ah! Den er stadig for tung til pigerne.
Okay.
Se hvem der er her.
Godaften. Er det i orden, hvis jeg arbejder lidt med bælgene?
Ja, det tror jeg.
Undskyld. Må jeg prøve? Hvad?
Det er okay. Vi kan ligeså godt lade ham prøve.
Når du bliver træt, tager jeg over for dig.
Det kommer ikke til at tage lang tid.
Ups! Du må hellere lade den kimono være lukket, min pige.
Jeg er imponeret, men du kan ikke opretholde det tempo.
Det er hårdt arbejde, ikke? Mm-hmm.
Det kan du bande på, vores arbejdstid er fire dage.
I må føre hårde liv her.
Ja, det gør vi vel. Men det er helt sikkert bedre end af arbejde på et bordel i byen?
Her kan vi spise alt det, vi vil, og mændene generer os ikke.
Undtagen, hvis vi ønsker det!
Nej! Men du kan ikke rejse i morgen.
Kan du ikke blive lidt længere? Du kan blive og arbejde her.
Tak alle sammen, men der er én, jeg bliver nød til at finde ude i skoven.
Hun er her. Åh!
Ulvene kommer. Det er ulveprinsessen!
Stop!
Vent. Jeg vil ikke kæmpe mod dig. Jeg er din ven.
Her. Hun er her!
Hun er på taget. Skynd jer, hun er ude efter Lady Eboshi!
En eller anden afskær hende. Hun er på vej mod smedjen!
Bliv ved med at lægge ved på de brande!
Riffelmændene til fangelejren. Vi har hende, lige hvor vi vil have hende.
Et våben pr. mand! Alle forsvarer Jernbyen!
Toki, hun er på taget.
Bliv nu ikke ophidsede. Hold gang i bælgene.
Uanset hvad der sker, kan vi ikke lade ilden gå ud.
Er hun alene? Ja.
Hun kan ikke flygte. Vi har trængt hende op i en krog.
Du ved, hun har i sinde at slå dig ihjel denne gang.
Det må vi se på. Kom nu.
Afsted! Afsted!
Gør plads for vores frue!
Kan du høre mig, prinsesse af bæsterne?
Hvis det er mig, du vil have, så er jeg her.
Hvis du søger hævn for de dyr, vi har dræbt...
... ja så har vi to kvinder her, jeg ønsker, du skal møde.
De ønsker også hævn for deres mænd, der er blevet dræbt af dine ulve.
Kom nu ud, din lille heks! Min mand er død på grund af dig!
Der er hun!
Alle af vejen!
Riffelmænd, gør klar til at skyde!
Det er en fælde. Nej! Vent!
Prinsessen af Ulveguden! Gå ikke derned! Gå tilbage til skoven!
Hør nu på mig! Spild ikke dit liv!
Skal jeg stoppe ham? Lad ham være. Lad ham gøre, som han vil.
Hun er nede! Vi har hende!
Hold jer tilbage.
Skær hovedet af en ulv, og den vil stadig have kræfter til at bide.
Hvad? Men?
Tag sigte, når hun falder. Okay.
Fyr.
Nej! Hold jer tilbage!
Åh! Hvad i alverden var det?
Vågn op.
Nej!
Flå hende! Dræb hende, min frue. Dræb hende!
Er du okay, sir? Kan jeg hjælpe dig? Jeg har det fint. Fint.
Hold jer væk fra mig! Forsvind!
Ja, sir!
Forræder! Du er spion for ulvene, ikke sandt?
Hold dig tilbage!
Åh! Stands!
Træd til side.
Hvad tror du, du laver, knægt? Hold din arm.
Pigens liv er nu mit.
Jeg er sikker på, at hun bliver dig en skøn hustru.
Der er en dæmon inden i dig. Den er inden i jer begge to.
Se, alle sammen! Sådan ser had ud.
Det er, hvad det gør, når det har taget magten over dig.
Det spiser mig levende, og snart vil det slå mig ihjel!
Frygt og vrede vil blot få det til at vokse hurtigere.
Jeg er ved at blive lidt træt af din forbandelse, Ashitaka.
Lad mig bare skære den forbandede ting af.
Lady Eboshi!
Kom her og tag hende fra mig.
Min frue!
Vær ikke bekymret. Hun er bare chokeret. Hun kommer sig.
Lady Eboshi?
Hvad mig angår, så tager jeg afsted, og jeg tager ulvepigen med mig!
Åh, nej, det gør du ikke! Ingen behandler min Lady Eboshi på den måde!
Flyt dig og jeg skyder!
Kiyo, hvad laver du?
Hvordan er han stadig i stand til at gå?
Er hun okay? Ja, fruen er i sikkerhed, sir.
En eller anden bring mig min pistol! Riffelmænd til torvet nu.
Vi slipper ikke ud i live!
Toki, kom her.
Hvad? Hvad er der sket?
Sir, jeg kan ikke lade dig passere.
Der er afgivet ordre på at lukke porten. Den kan ikke åbnes.
Vend tilbage, vil du ikke nok?
Vi er taknemmelige over, at du bragte mændene tilbage til os.
Vi ønsker ikke at skade dig. Vær nu sød!
Jeg gik ind gennem denne port i morges. Nu går jeg ud samme vej.
Vær ikke et fjols. Det kræver 10 mænd at åbne porten.
Stop det! Du slår dig selv ihjel.
Flyt jer!
Ulvene angriber! Flint!
Hun er okay! Jeres prinsesse er i sikkerhed med mig!
Bliv stående og jeg kommer med hende! Kom nu, Yakul.
Tak til jer.
Held og lykke, fremmede.
Stop det!
Lad ham være! Han er min!
Hans egne folk skød ham. Han er døende.
Hvorfor standsede du mig i at dræbe hende? Fortæl mig, mens du stadig er i live.
Jeg ville ikke have, de dræbte dig. Det er derfor.
Jeg er ikke bange for at dø.
Jeg vil gøre alt for at få jer mennesker ud af min skov.
Det vidste jeg fra det øjeblik, jeg så dig.
Og jeg er ikke bange for dig! Jeg burde dræbe dig, fordi du reddede hende!
Kvinden er ond, og ingen kan stoppe mig i at dræbe hende.
Nej. Lev.
Nu er det nok! Jeg lytter ikke til dig længere!
Du er smuk.
Hvad er det, San? Vil du have mig til at smadre hans fjæs?
Abestammen.
Okay! Hvad vil du have her?
Aber, hvor vover I at vise så meget disrespekt for ulveklanen.
Dette er vores skov.
Mennesket... giv ham til os.
Giv os mennesket og gå.
Gå inden mine hjørnetænder finder dig.
Vi går ikke. Vi vil spise mennesket.
Ja, lad os spise menneskekræet.
Er I vanvittige?
Præcis hvad er der sket, der har fået abestammen til at ændre sig på den måde?
Siden hvornår er aber begyndt at spise menneskekød?
Hvis vi spiser mennesket, stjæler vi hans styrke...
... og det vil drive de øvrige mennesker væk.
Giv os menneske-kræet.
Stop det. I ved, I ikke kan tilegne jer menneskets styrke ved at spise dem.
Alt hvad der vil ske er, at I vil blive til noget andet...
... noget der er endnu værre end mennesket.
Vi planter træer. Mennesker river dem op. Skoven kommer ikke tilbage.
Hvis vi dræber menneskene, redder vi skoven.
I må ikke give op. Vi finder en udvej. Skovånden er med os.
Bliv ved med at plante jeres træer, og en dag besejrer vi dem.
Skovånden vil ikke kæmpe. Vi vil alle dø.
Ulvepigen er ligeglad. Hun er menneskelig.
Så er det nok. Jeg bider hovederne af jer, I knevrende aber.
Stop! Vent! Kom tilbage!
Lad dem være!
Bekymr jer ikke om dem. Det er okay.
I to tager afsted nu. Jeg bliver her, og tager mig af mennesket.
Hvad med elgen? Ja.
Kan vi spise ham?
Nej, det må I ikke. Tag hjem!
Kom herover. Vær ikke bekymret. Jeg er en ven.
Vær ikke genert. Jeg vil ikke skade dig. Jeg har brug for din hjælp til at bære ham.
Vil du ikke nok?
Du er meget klog. Du ved bedre end at sætte din fod på denne ø, ikke sandt?
Adrr! Jeg lugter af menneske.
Du kan gå, hvorhen du vil. Du er fri nu.
Endelig.
Der er han. Kom og se. Skynd jer.
Skynd jer, idioter. Det er Nattevandreren.
Han er grunden til, at vi har siddet her i disse stinkende dyreskind.
Men sir, vi kan ikke. Det er en synd at kigge på den.
Ha. Og du kalder dig den største jæger i vesten.
Se. Vi har fået et brev med en undskyldning fra Kejseren...
... med tilgivelse for at have skåret hovedet af den Store Skovånd.
Legenden fortæller, at når dag bliver til nat...
... forvandles Skovånden til Nattevandreren...
... og ved solopgang forvandles han tilbage igen.
Se! Se der? Det sker!
Prøv at se, Master Jigo. Hvad er det?
Derovre. Hmph.
Se. Der må være hundredvis af dem.
Ornerne er ikke fra vores region.
De må have rejst i månedsvis for at nå helt herop.
Den dér er Okkoto! Det kan ikke passe.
De siger, han døde for 100 år siden.
Det er ham, helt sikkert. Jeg kender de gamle stødtænder.
Og det ser ud til, at han har medbragt hele hans stamme.
Han har set os! Lad os komme væk herfra!
Kom nu, I kujoner! Flyt jer! Hurtigt!
Skudhullet er forsvundet.
Yakul.
Mærket er der stadig.
Endelig vågnede du.
Du burde virkelig takke Yakul. Han er forblevet ved din side hele tiden.
Hvordan ved du, hans navn er Yakul?
Han fortalte mig det, og han fortalte om dig...
... og din landsby, dit folk og din skov.
Skovånden bragte dig tilbage til livet. Han ønsker, at du lever.
Jeg havde den mærkeligste drøm.
Der var et gyldent væsen. Spis denne.
Tyg.
Vi er her for at dræbe menneskene og redde skoven.
Hvorfor er der mennesker her, Moro?
Mennesker er overalt i disse dage.
Tag tilbage til jeres bjerg. Dræb dem der.
Pigen er San, min datter.
Vi vil dræbe dem her. Vi vil redde denne skov.
Hvad laver det andet menneske her?
Han blev skudt, og Den Store Skovånd helede hans sår.
Denne mand er ikke vores fjende!
Reddede Skovånden ham?
Reddede den afskyelige gnoms liv?
Hvorfor reddede han ikke Nago?
Er han ikke skovens vogter? Hvorfor?
Skovånden giver liv og tager liv.
Liv og død er hans alene, eller har I orner glemt det?
Du lyver! Du må have tigget Skovånden om at redde hans liv!
Men du bad ikke for Nago, gjorde du?
Nago var bange for at dø.
Nu bærer jeg også i mit bryst en forgiftet menneskelig kugle.
Nago flygtede, og mørket tog ham.
Jeg forbliver og overvejer min død.
Mor! Spørg bed nu Skovånden om at redde dig.
Jeg har levet længe nok, San.
Snart vil skovånden lade mig hvile for altid.
Alle disse år har du forsvaret skovånden. Han skal redde dig!
I narrer os ikke. Nago var smuk og stærk.
Han ville ikke flygte fra noget som helst. I ulve må have spist ham!
Stille! Pas på, hvad du siger, dit beskidte svin!
Bjergenes guder, lyt venligst til mig.
Nago døde langt herfra, og det var mig, der slog ham ihjel.
Han var blevet til en slags dæmon.
En dag angreb han vores landsby.
Hvis I vil have beviser, så se på min hånd, hvor jeg rørte ved ham.
Jeg kom hertil for at bede Skovånden ophæve Nagos forbandelse af mig.
Han helede skudsåret i min side, men dæmon-mærket er der endnu.
Først vil det flå min sjæl i stykker, og så vil det dræbe mig.
Okkoto, endelig en orne, der vil lytte til fornuft.
Nej, Lord Okkoto, vent! Du må ikke spise ham.
Åh, du er Moros menneskebarn, ikke sandt?
Jeg har hørt om dig.
Du er blind.
Hold dig tilbage. Jeg spiser ham ikke.
Det er okay, San.
Min herre Okkoto, hvad jeg sagde om Nagos død er sandheden.
Jeg tror dig, og takker dig for det, unge mand.
Jeg er kun bedrøvet og skamfuld over, at en sådan dæmon kom fra vores stamme.
Oh store herre, er der en måde at ophæve Nagos forbandelse af mig?
Forlad skoven...
... for næste gang, jeg ser dig, bliver jeg nød til at dræbe dig.
Du kan ikke vinde over menneskene, deres geværer vil udslette jer alle.
Se på min stamme, Moro.
Vi vokser os små, og vi vokser os dumme.
Snart vil vi ikke være andet end det hvinende vildt...
... menneskene jagter til deres måltider.
Du vil risikere alt for et sidste opgør?
Det er præcis, hvad menneskene ønsker sig.
Jeg beder ikke om ulvestammens hjælp.
Selv hvis vi alle dør...
... vil det være et slag menneskene aldrig vil glemme.
Skovånden.
Kom nu! Hold okserne sammen! Skynd jer!
Gør jer klar nu. Lidt tættere. Fyr!
Lad igen! Fyr!
Angrib.
Klar.
Jeg kan se, at en eller anden må lege fredsmægler.
Tag vores riffelmænd og gem jer bag klipperne.
Ja, sir.
Lad os gå. Og bliv der til jeg sender bud efter jer.
Kom nu! Lad os holde okserne i gang. Vi må tilbage til Jernbyen!
Der er de! Hvor? De kommer rundt om passet!
Jægerne er klar, sir. Fremragende. Godt gjort, min dreng.
Gå ud spred budskabet. Vi flytter ud for øjeblikket.
Ja, sir.
Goddag, Jigo.
Kejseren ånder mig i nakken...
... og du har travlt med at lege krig med Lord Asano.
Og du har intet at gøre med, at Lord Asano er her nu, vel?
Selvfølgelig ikke. Hvad fik dig dog på den tanke?
Han vil holde våbenhvile, hvis jeg giver ham halvdelen af mit jern.
Er det sandt? Så er han et grådigt bæst, er han ikke?
Men det kan være det samme, du kan ligeså godt give ham hans jern.
Hør her, Eboshi, ornerne samles til kamp. Og du ved, hvad det betyder.
Du gav mig et løfte. Så snart du bringer mig Skovåndens hoved...
... kan vi komme tilbage og tilintetgøre Lord Asano sammen.
Pas på, min frue! Der kommer en rytter! Kom ind!
Ja, når man taler om djævlen... en budbringer fra Lord Asano.
Vi har gæster. Opfør jer pænt, mine damer.
Ja, frue.
Velkommen tilbage, min frue!
Vent! Vil du ikke engang tale med manden?
Lady Eboshi, fruen af Jernbyen!
Jeg har en meddelelse til dig fra Lord Asano.
Du har kæmpet bravt og godt. Åbn nu porten, så vi kan tale med dig.
Hmf! Vi kan udmærket høre jer dernede fra.
Vores frue fjernede dette bjerg fra guderne, ornerne og bæsterne!
Og nu, da det er noget værd, vil I have det!
Men I får det ikke! Frække og uforskammede!
I damer trænger til at lære noget respekt!
Respekt? Hvad er det?
Vi har ikke fået nogen respekt siden den dag, vi blev født!
I vil have noget af vores jern? Vær så god!
De er virkelig noget for sig selv.
De vil slås med Skovguder eller samuraier. Det gør ingen forskel for dem.
De en er forunderlig flok, dine piger. Det var spild at have dem på bordellerne.
Imponerende af et stykke papir at være.
Ja du ved, det har givet mig alle de bedste jægere.
Husk, min kære frue, vi er på jagt efter en gud, ikke blot et bæst.
Piger, kom her.
Ja, min frue, hvad er der?
Har I nogen idé om, hvor dette papir stammer fra? Fra Kejseren selv.
Det er fint. Hvem er han? Er han vigtig?
Jeg mener det alvorligt? Hvem er han? Burde vi vide det?
Ja! De er virkelig noget for sig selv.
Tak. Ja, min frue.
For hver dag vi fælder træer og graver efter jern ...
... bliver skoven og dens skabninger svagere.
På min måde er der ingen, der dør, Jigo.
Hør, du skylder mig og jeg er kommet for at indkræve.
Da du havde brug for riffelmænd, sendte jeg dem...
... og uden disse mænd vil du miste Jernbyen.
Åh, jeg beklager. Lød det som en trussel?
Sig ikke at Kejseren tror på den kone-historie om...
... at den Store Ånds hoved medfører udødelighed.
Jeg er sikker på, at jeg ikke ved, hvad Kejseren tror på.
Jeg er blot en ydmyg munk.
Jeg prøver bare at klare dagen og vejen.
Jeg holder, hvad jeg lover. Hvorom alting er, har vi kæmpet med ornerne tidligere.
De er langt lettere at slå ihjel end Moro og hendes ulveunger.
Så du kan godt kalde den tvivlsomme flok frem, du har gemt under klippen, Jigo.
Så jeg er blevet gennemskuet. Åh, der er bare en ting mere, min frue.
Der er vel tilfældigvis ikke rejst en fremmed gennem stedet her?
Han er en ung mand, der rider på en stor rød elg.
Kom og gik.
En flok banditter, hvis du spørger mig.
Disse mænd er ikke almindelige jægere.
De er mordere. Mordere?
Min frue, lad i det mindste nogen af os tage med dig.
Du kan ikke stole på de mænd. De er fremmede.
Hvad hvis noget går galt, og vi sidder fast her? Vi kan ikke hjælpe dig.
Du sagde selv, at vi er bedre skytter end mændene.
Det er præcis derfor, jeg vil have jer alle her i Jernbyen.
Jeg kan håndtere skovguder. Det er menneskene, der bekymrer mig.
Når først Skovånden er død, ved vi ikke, hvad der sker.
Vil Jigo være tilfreds med væsenets hoved...
... eller vil han også være ude efter min jernfabrik?
Jigos riffelmænd kan vende sig mod os.
Og hvis det sker, har jeg brug for jer alle sammen til at bekæmpe dem.
Husk, I kan ikke stole på mænd.
Vær ikke bekymrede for hendes excellence.
Jeg vil være ved hendes side og beskytte hende.
Det er det, vi er bange for. Hvad?
Selv hvis du var en kvinde, ville du stadig være en idiot!
.. I måneskinnet følte jeg dit hjerte..
.. sitre som en buestrengs puls..
.. I det rene måneskin..
.. så du på mig..
.. Ingen kender dit hjerte..
.. Når solen er væk, ser jeg dig..
.. Smuk og uforglemmelig, men kold..
.. Som et knivsblad, så skarpt, så sødt..
.. Ingen kender dit hjerte..
.. Al sin bedrøvelse, sorg og smerte..
.. låst væk i nattens skov..
.. Dit hemmelige hjerte tilhører verden..
Du ved, du kunne altid hoppe, min dreng.
Ende det hele.
Så snart din styrke vender tilbage, vil mærket spredes og ødelægge dig.
Det føles som om, jeg har sovet i ugevis.
Jeg drømte, at San var ved min side og plejede mig.
Jeg håbede, du ville skrige i søvne.
Så ville jeg have bidt dit hoved af, for at gøre dig stille.
Det er en smuk skov. Er Okkoto og ornerne på vej nu?
Ja, ornerne marcherer.
Træerne skriger, når de dør, men du kan ikke høre dem.
Jeg ligger her. Jeg lytter til skovens pinsler...
... og føler smerten fra kuglen i mit bryst...
... og drømmer om den dag, hvor jeg endelig knaser den kvindes hoved mellem mine kæber.
Moro, hvorfor kan mennesker og skoven ikke leve sammen?
Hvorfor kan vi ikke standse denne kamp nu?
Menneskene samles til den sidste kamp.
Flammerne fra deres våben vil brænde os alle.
Og hvad sker der med San? Hvad er din plan, at lade hende dø sammen med dig?
Typisk. Egoistisk. Du tænker som et menneske.
San er min datter. Hun er af ulvestammen.
Når skoven dør, dør hun.
Du må sætte hende fri! Hun er ikke en ulv. Hun er et menneske!
Stille, knægt.
Hvor vover du tiltale en gud på denne måde.
Jeg greb hendes forældre i at tilsmudse min skov.
De smed deres baby ved mine fødder og stak af.
I stedet for at spise hende, opdragede jeg hende som min egen.
Nu er min stakkels grimme, smukke datter, hverken menneske eller ulv.
Hvordan kunne du hjælpe hende?
Jeg ved det ikke, men i det mindste kan vi måske finde en måde at leve på.
Hvordan? Vil du slå dig sammen med San og kæmpe mod menneskene?
Nej. Det vil bare medføre mere had.
Der et intet, du kan stille op, knægt.
Snart vil dæmon mærket sprede sig og dræbe dig.
Forlad dette sted ved solopgang. Vender du tilbage, slår jeg dig ihjel.
Er du ok?
Jeg har det fint takket være dig og Skovånden.
Okay.
Yakul, jeg er ked af, hvis jeg gjorde dig bekymret.
Åh, Ah.
Jeg gætter på, at mine ben stadig er ret svage, ikke?
Det er så stille. Jeg undrer mig over, hvor vores ven, den lille kodama blev af.
Ah. Jeg kan lugte jernfabrikken.
Tak fordi I viste os vejen! Jeg har endnu en tjeneste at bede om!
Vil du være sød og give denne til San fra mig?
Lad os komme afsted.
Det stinker, og det brænder i mine øjne.
Det er det, de vil have. De prøver at ødelægge vores lugtesans.
Det er den forbandede kvinde igen.
Hun ved, vi er herude.
Det er en fælde, og en tåbelig én. Hvad?
De prøver at lokke ornerne ud af skoven.
Nej. Menneskene planlægger noget.
Så må vi finde Okkoto, mens der er tid til at standse ham, ellers bliver de alle dræbt.
Okkoto er for stædig. Han vil ikke lytte. Ingen af dem vil.
Måske ved de endda, at det er en fælde. Ornerne er stolt race.
Den sidste overlevende vil stadig angribe i blinde.
Hvorfor hugge disse træer ned?
For at gøre dem vrede, hvilket gør dem dumme.
Mor, jeg må gå. Okkoto er blind.
Jeg bliver nød til at være hans øjne. Forstår du?
Gør som du må.
Du ved, den dreng ønskede at dele sit liv med dig.
Jeg hader ham! Jeg hader alle mennesker!
Fra Ashitaka til mig?
Smuk.
I to, bliv hos San.
Jeg må tage hen til Skovånden. Okay. Lad os gå.
Moro stammen er kommet for at slås med jer.
Hvor kan jeg finde Lord Okkoto?
Held og lykke, min ven.
Hva?
Det kommer fra Jernbyen.
Lad os komme afsted!
Stands. Hvem der? Samuraier igen.
Stands, sagde jeg! Flyt jer!
Hvad i alverden var det?
Spild ikke dine pile. Han jager dem væk.
Han er alligevel en død mand. Indstil skydningen. Indstil skydningen!
Toki, kom og se. Det kan ikke være rigtigt.
Det er Ashitaka. Så det er ikke et genfærd.
Ashitaka! Toki!
Er du okay? Vi er okay.
Lord Asanos samuraier troede, de kunne overfalde os, mens vores mænd var væk.
Troede vi bare ville vælte om. Men vi viste dem! De er døde!
Hvor er Lady Eboshi?
Hun tog alle raske mænd og drog ud for at dræbe Skovånden.
Vi er afskåret her. Vi kan ikke engang sende en besked til Lady Eboshi.
Skovånden. Det forklarer eksplosionerne.
Hey, sir, Jeg har stadig din bue og pile!
Skal du ikke fortælle ham, at du også har hans kappe og saddel?
Åh, har jeg? Åh, du er håbløs.
Mange tak, Kohroku!
Jeg vil forsøge at hente noget hjælp til dig! Kan I holde skansen?
Vær ikke bekymret. Vi kan altid hælde varm jern over dem.
Bring Lady Eboshi tilbage! Og vær ikke forlænge om det!
Jeg ramte ikke.
De bringer både over floden!
Gå hen og få fat i Lady Eboshi. Vi holder dem på afstand, så længe vi kan!
Jeg kommer tilbage. Det lover jeg!
Vi bliver her! Vær forsigtig!
Fang ham! Stop den mand!
Det ser ud til, at de prøver på at skære os af. Løb Yakul.
I to, tag den vej!
Brændende dyrekød.
Yakul!
Bliv stående!
Vis mig dit sår.
Du må blive her. Vent på mig. Jeg kommer tilbage og henter dig.
Jeg sagde, bliv!
Vi er der næsten, min ven.
Hvem går der?
Mine ordrer er, at ingen udenforstående kan komme ind.
Okay, men jeg kommer direkte fra Jernbyen.
Jeg har en besked til Lady Eboshi. Fortæl mig, hvor jeg kan finde hende.
Eboshi kvinden er ikke her.
Giv mig beskeden. Jeg skal sørge for, at hun får den.
Jeg må tale med hende. Så hvor er hun?
Det er virkelig dig? Du er stadig i live, knægt?
Det ser ud til, at I har haft det værre end mig.
Vi har begravet vores venner hele dagen. Åh, det er forfærdeligt, forfærdeligt.
Jernbyen er under angreb. Hvad?
Kvinderne og de spedalske er faldet tilbage til den indre mur.
Vi har ikke megen tid. De forbandede samuraier.
Asano må have ventet på, at vi forlod Jernbyen.
Nu må jeg finde Lady Eboshi.
Hun er taget afsted for at jage Skovånden.
Så må nogen standse hende, kalde hende tilbage.
Hvis du er helt færdig, vil jeg have dig ud herfra.
Resten af jer, fortsæt med at grave!
Vent! Hvad med Jernbyen? Det er rigtigt! Det er vores hjem!
Hvad regner de med, at vi bare forlader Jernbyen?
Du hørte knægten! Vi kan ikke spilde et øjeblik.
Send en besked til Lady Eboshi! Skoven er for stor!
Ingen budbringer vil have en chance for at finde hende!
Hvad duer de ellers til?
Lady Eboshi bliver bare udnyttet af Jigo.
Fortæl mig, da du sloges med ornerne, var der nogen ulve blandt dem?
Så du San, ulvepigen?
Jeg aner det ikke. Det var kulsort, da dyrene angreb os.
Hun var der. Jeg så hende.
Jeg var midt i frontlinjen. Jeg så alting, alting.
Hvad skete der? Jeg er ikke sikker!
Alt begyndte at ske så hurtigt. Det var som et mareridt.
Jigos tropper satte os i front, som lokkemad for ornerne.
De fortalte os intet om landminerne under vores fødder...
... eller granaterne der faldt ned over os.
Hvor er hun? Hvor er San?
Tag det roligt. Jeg prøver at få dig ud.
Der er en ulv herovre! Hey! Skynd jer!
Unge mester, hvad laver du?
Hvad sker der? Flyt jer! Hvad tror du, du laver?
Jeg bliver nød til at finde Lady Eboshi. Ulven kan hjælpe mig med at finde hende.
Du er på deres side, er du ikke knægt?
Træd til side!
Hvad er mest vigtigt for jer?
Skovåndens hoved eller at redde jeres by?
De pile er giftige.
Nu er det nok!
Jeg vil ikke være slave længere!
Kom nu! Lad os få den ting løftet af ham. Nu gør vi det sammen.
Hiv! Hiv!
Hiv!
Pas på!
Efter I er kommet gennem sumpen, så søg dækning ved søen indtil, vi når frem.
Okay! Vær forsigtige!
Riffelmændene, der er sammen med min frue, tilhører Jigo.
Her. Tag dem her. Der, hvor jeg skal hen, kan de ikke bruges.
Du tager med dem, Yakul. Pas på ham!
Find San! Der vil vi også finde Eboshi!
Kom nu. Gå fremad. Ligeud. I dag afslutter vi det her.
Sir. Ja? Ah, du har fået øje på dem?
Okkoto er svært skadet.
Men han og ulvepigen er på vej mod Skovåndens rige.
Så de vil bede ham om hjælp? Følg efter dem...
... men hold jer ude af syne, ellers skræmmer I Skovånden væk.
Ja, Sir. Jeg forstår.
Hans ansigt var malet med ornens blod, var det ikke?
Aha, en lille forretningshemmelighed. Vil ikke lugte af menneske.
Vi er næsten ved Skovåndens dam.
Blot lidt længere. Fortsæt.
Hvad var det?
Lord Okkoto, et eller andet er galt. Vi bliver nød til at fortsætte.
Der er noget derude.
Hvad? Med så meget blod i luften, kan jeg ikke lugte noget.
Jeg burde have vidst, at det var dig!
Du er skyld i det her! På grund af dig vil skoven dø!
Du tager fejl! Vi har alle kæmpet for at redde den! Er det den tak, du giver os?
Du medbringer dårlige ting!
Dårlige ting er på vej, hverken menneske eller dyr.
Hvad mener du, "hverken menneske eller dyr"?
De kommer! Det er enden på os!
De er krigere.
De er kommet tilbage.
Mine krigere!
De er kommet tilbage fra de dødes land.
Fremad, mine krigere! Lord Okkoto, lyt!
Fremad til Skovåndens dam! Okkoto, nej, vent!
Nej Lord Okkoto! Dine krigere er ikke kommet tilbage til dig.
Dette er mennesker, der bærer dine krigeres skind for at skjule deres lugt!
Det er en fælde!
Forstår du ikke?
Det er bare et menneske-trick, for at få os til at lede dem til Skovånden.
Kom ud, Skovånd! Hvis du er den sande mester her...
... så giv mine krigere magten til at dræbe menneskene og ende sejrrige!
Stop, Lord Okkoto, vær nu sød! Du bliver nød til at lytte!
San, de er hele vejen rundt om os. Okkoto duer ikke. Forlad ham!
Nej! Jeg vil ikke, lade ham forvandles til en dæmon ligesom Nago!
Fortæl mor, at menneskene sætter en fælde op for Skovånden.
Hun ved, hvad der skal gøres.
Du skal skynde dig, ellers kan det betyde enden for os alle!
Gå nu.
Hold jer tilbage eller I dør!
Og så vil hele skoven se, hvem I virkelig er!
Ashitaka?
Gå tilbage!
Jeg er brændt! Der vokser flammer inden i mig.
Du skal bekæmpe det! Lad ikke dig selv blive en dæmon!
Lord Okkoto!
Hvad er det?
Det er San? Hun er i fare.
Lad os komme afsted.
Der i ild i mig.
Nej! Jeg vil ikke være en dæmon!
Stop nu, Okkoto!
Du er for langsom! Hop op!
En ulv! Hey!
Eboshi!
Du fortsætter!
Eboshi! Jeg har noget at sige!
Indstil skydningen! Hvad er det, du vil?
Lord Asanos samuraier har angrebet Jernbyen!
Kvinderne er i undertal! De kan ikke holde dem væk ret længe!
Glem skovånden!
Dine mænd er allerede på vej tilbage til Jernbyen...
... men de har brug for dig til at lede dem!
Hvilket bevis er der på, at dette ikke er en løgn?
Løgn? Vær ikke latterlig! Hvilken grund har jeg til at lyve?
Så det er "slå ikke skovguderne ihjel".
Nu vil du have os til at dræbe samuraier i stedet for.
Nej! Det jeg ønsker er, at mennesker og skoven lever sammen i fred!
Hvis side er han egentlig på? Skulle vi ikke tage tilbage?
Kvinderne må klare sig selv nu. Jeg har gjort alt, hvad jeg kan for dem..
De kan tage vare på sig selv.
Der er dammen. Kræet må være et sted i nærheden.
Det er sandhedens øjeblik drenge, så hold øjnene åbne.
Hvorfor har vi brug for den kvinde, sir?
Når du skal dræbe en gud, så lad en anden gøre det beskidte arbejde.
Moro, hvad er der sket med dig? San! Det er mig, Ashitaka!
San!
Ashitaka!
Okkoto? Forvandlet til en dæmon.
Tag væk, knægt.
Slås med mig og Skovånden vil aldrig komme.
Lord Okkoto, dæmp din vrede!
Åh store herre, lad mig få pigen! Jeg beder dig! Vær sød og slip hende fri!
San! Er du der? Det er mig! Ashitaka!
San!
Dræb ham!
San!
Stop ham! Han vil ødelægge det hele!
San!
Ashitaka!
San! Ashitaka!
Og her lå jeg og sparede mine sidste kræfter...
... til at bide hovedet af den forbandede kvindes hoved. Men jeg må redde San.
Tætte rækker! Brug jeres granater!
Rør ham ikke. Han er ikke længere en gud.
Du kan ikke en gang tale, kan du?
Godt klaret, mænd. Træk jer tilbage nu og få de sårede væk herfra.
Fortsæt.
Uuh, sikke et modbydeligt syn.
Hmm.
Det er ham.
Giv mig min datter tilbage, dæmon.
Ashitaka, kan du redde den pige, du elsker?
Skovånden.
Eboshi! Indstil skydningen!
Eboshi! Din fjende er ikke Skovånden.
Men dét burde have dræbt ham.
Han er gud. Det kræver mere end ét enkelt skud.
San!
Dø ikke.
Jeg forstår det ikke. Den store Skovånd tog deres liv fra dem.
Hurtigt! Han begynder at forandre sig. Se godt efter alle sammen.
Jeg vil vise jer, hvordan man dræber en gud...
... en gud af liv og død.
Fidusen er ikke at frygte ham.
Nej! Stop!
Eboshi!
Du vil dø!
Hun gjorde det! Hurtigt! Gå hen og tag hovedet!
Hurtigt, Jigo! Bring mig din boks!
Portnerne er alle døde! Skynd jer! Skynd jer!
Vær forsigtige ikke at røre ved åndens krop! Den vil suge livet ud af jer!
Her er det! Et hoved, som lovet!
Pas på!
Milady!
Jeg sagde det. En ulvs hoved kan stadig bide.
Kom nu! Vi må ud herfra.
Skynd jer! Den kommer, sir!
Løb! Løb!
Gonza, vi bliver nød til at nå frem til øen. Ø! Jeg kan ikke svømme!
Så gå på bunden.
Giv hende til mig! Jeg skærer halsen over på hende!
Din påstand er blevet hævnet. Det sørgede din mor for. Her.
Lady Eboshi. Hjælp mig
Spild ikke din sympati. Av!
Jeg lovede Toki, at jeg ville bringe dig tilbage til Jernbyen.
Han leder efter hans hoved. Vi kan ikke blive her.
San, du bliver nød til at hjælpe os.
Nej! Du er på deres side. Det har du altid været!
Tag den forbandede kvinde og bare tage væk!
San? Aldrig! Jeg hader alle jer mennesker!
Ja, jeg er et menneske, San, og det er du også.
Stop det! Jeg er en ulv, hører du?
San? Hold dig væk!
Jeg beklager. Jeg forsøgte at standse det.
Det er ovre. Alt at ovre. Skoven er død.
Intet er ovre. Vi to er stadig i live. Vil du hjælpe mig nu, San?
Hey, vent! Kom tilbage! Hjælp os!
En lille krise og så går de i panik. Wauv!
Wauv! Hvad laver du? Denne vej!
Se! Hovedet bevæger sig!
Det kalder ham hen til os!
Vær så god, Toki.
Den skulle ikke blokere igen. Tak.
Det er forfærdelig stille - Asano venter på solopgangen.
Jeg undrer mig over, om den unge mand nogensinde fandt Lady Eboshi.
Bekymr dig ikke om ham. Han fandt hende helt sikkert.
De vil komme marcherende over det bjerg lige om lidt.
Store fjols. Spørg mig ikke, hvorfor jeg elsker ham.
Hey, Kohroku! Lad ham sove, Toki, mens han kan.
Hvad?
Hvad er det? Jeg ved det ikke.
Men jeg bryder mig ikke om det.
Det er nattevandreren!
Hold jeres positioner, alle sammen!
Toki, den kommer lige imod os. Løb! Vi må afsted!
Nej! vi lovede Lady Eboshi, at vi ville forsvare Jernbyen!
Se! Derovre! Han kommer tilbage!
Få alle ud!
Den store ånds hoved er blevet skåret af, og han vil have det tilbage.
Hvis det sorte dynd rører ved jer, er I døde!
Løb ned til søen! Vandet vil forsinke den!
Lady Eboshi og deres mænd er på vej fra den anden side.
Jeg vil forsøge at returnere hans hoved, inden han dræber os alle. Skynd jer!
Hvad gør vi nu? Den slår os alle ihjel.
Vi kommer aldrig ud nu Nu er det nok!
Få alle ned til floden og hold jer i ro. Vi kan bære de syge og de sårede.
Ikke den vej! Stop!
Åh! Se der!
Det er ude med os!
Når først smedjen brænder, så er det slut. Det bliver enden på Jernbyen.
Vi er stadig i live, Kohroku.
Vi klarer os på en eller anden måde. Kom, lad os komme afsted.
Der er de!
Afsted!
Stop lige der!
Wauv! Åh, I er begge i live. Åh, hvor dejligt.
Jeg giver væsenet hovedet tilbage. Sæt kassen ned og ryk tilbage.
Give hovedet tilbage nu? Kom nu knægt. Vær ikke fjollet.
Nu, hvor solen er ved at stå op? Se!
Han er en hjernedød, opsvulmet, livs-sugende dødsgud.
Ved solopgang forsvinder han. Som en dårlig drøm.
Sir, den kommer! Må vi væk herfra!
Hør, alle vil have alting. Sådan fungerer verden,
Men måske jeg får det virkelig.
Tving mig ikke til at dræbe dig.
Åh kære, du får det til at lyde så let.
Du burde virkelig... slappe af!
Kom i gang!
Åh!
Ashitaka!
Jeg har den! Wouv! Åh!
Alting er - uh - under kontrol! Uh.
Det her er dårligt.
Herre, vi er omringet!
Kom nu sol! Stå op! Åbn kassen!
Kan du ikke se det? Det er for sent nu!
Hvorfor spilder du din luft på at tale med ham?
Menneskelige hænder skal levere det tilbage!
Sig ikke, jeg ikke advarede dig.
Skovånd!
Vi giver dig dit hoved tilbage!
Tag det og få sindsro!
Åh, ja det fangede hans opmærksomhed.
Tja, jeg tror, det er ovre.
Se! Det er mændene.
Mændene! Mændene er tilbage!
Jeg kan virkelig ikke tro, det lykkedes os.
Jeg troede ikke, jeg skulle se mit hjem igen.
Milady! Du er her! Forsigtig.
Hendes excellence er blevet såret.
Se! Den falder ned på Jernbyen!
Hold godt fast, alle sammen. Give ikke slip!
Hvad? Jeg vidste ikke, at Skovånden fik blomsterne til at gro.
San. San, se.
Selv hvis alle træerne vender tilbage, vil det ikke være hans skov længere.
Den store skovånd er død nu.
Aldrig. Han er livet selv. Han er ikke død, San.
Han er her lige nu, og prøver at fortælle os noget...
... at det er tiden for os begge at leve.
Ashitaka, du betyder så meget for mig...
... men jeg kan ikke tilgive menneskene for, hvad de har gjort.
Jeg forstår. Du lever i skoven og jeg tager over og hjælper med at genopbygge Jernbyen.
Jeg vil altid være i nærheden. Yakul og jeg vil komme på besøg...
... når som helst vi kan, okay?
Utroligt. Ulvene og den skøre lille ulvepigen var med til at redde os alle.
Ashitaka. Kan nogen finde ham? Jeg bliver nød til at takke ham.
Vi må starte helt forfra. Denne gang bygger vi en bedre by.
Okay, jeg giver op. Du kan ikke vinde over fjolser.
.. I måneskinnet mærkede jeg dit hjerte ..
.. sitre som en buestrengs puls..
.. I det rene måneskin .. .. så du på mig..
.. Ingen kender dit hjerte..
.. Når solen er væk, ser jeg dig..
.. Smuk og uforglemmelig, men kold..
.. Som et knivsblad, så skarpt, så sødt..
.. Ingen kender dit hjerte..
.. Al din bedrøvelse, sorg og smerte..
.. Låst væk i nattens skov..
.. Dit hemmelige hjerte tilhører verden..
.. Af de ting, der sukker i mørket ..
.. eller de ting, der græder i mørket ...
Til Mei Lin og Aisha og Liva Fra mor